Capítol 3. Primers passos amb el GIMP
| Part I. Primers passos |

## Capítol 3. Primers passos amb el GIMP

## 1. Conceptes bàsics

Figura 3.1. Wilber, la mascota del GIMP

El joc de construcció de Wilber ( src/images/Wilber_Construction_Kit_original .xcf) permet donar diferents aparences a la mascota del GIMP anomenada Wilber. És obra de Tuomas Kuosmanen (tigert).

Aquesta secció és una breu introducció als conceptes bàsics i a la terminologia usada en el GIMP. Els conceptes presentats aquí seran explicats en profunditat en altres llocs. Llevat d'unes poques excepcions, hem mirat de no omplir aquesta secció amb una gran quantitat d'enllaços i referències creuades: tot el que s'hi esmenta és d'un nivell tan general que podreu localitzar-ho fàcilment en l'índex.

Imatges

  Les imatges són les entitats bàsiques usades en el GIMP. A grans trets, una «imatge» correspon a un sol fitxer, com per exemple un fitxer TIFF o JPEG. També podeu pensar en una imatge com el que correspon a una única finestra (encara que de fet és possible tenir múltiples finestres, totes mostrant la mateixa imatge). No és possible tenir una finestra única que mostri més d'una imatge, o una imatge que no tingui finestra que la mostri.

  El concepte d'una imatge del GIMP pot ser una mica més complicat del que sembla. En comptes d'imaginar-se-la com un dibuix en un full de paper, caldria veure-la més aviat com una pila de fulls, anomenats «capes». A més d'una pila de capes, una imatge del GIMP pot contenir una màscara de selecció, un conjunt de canals i un conjunt de camins. De fet, el GIMP proporciona un mecanisme per a adjuntar peces arbitràries de dades a una imatge, anomenades «paràsits».

  En el GIMP, es poden tenir moltes imatges obertes al mateix temps. Encara que les imatges grosses poden usar molts megabytes de memòria, el GIMP empra un sofisticat sistema de gestió de memòria basat en blocs de píxels que permet al GIMP manejar imatges molt grosses sense esforç. Així i tot, hi ha límits, i disposar d'una major quantitat de memòria pot millorar les prestacions del sistema.

Capes

  Si es pot comparar una imatge amb un full de paper, una imatge amb capes és com un feix de papers transparents apilats l'un sobre l'altre. Podeu dibuixar a cada paper, però veureu el contingut d'altres fulls a través de les àrees transparents. També podeu moure un full en relació amb els altres. Sovint, els usuaris avançats del GIMP treballen amb imatges que contenen moltes capes, fins i tot dotzenes. Les capes no tenen per què ser opaques, ni han d'abastar tota l'extensió de la imatge; així que quan mireu una mostra de la imatge, podeu veure més coses que simplement la capa superior: podríeu veure elements d'altres capes. Per a més informació, vegeu Introducció a les capes.

Resolució

  Digital images consist of a grid of square pixels. Each image has a size measured in two dimensions, such as 900 pixels wide by 600 pixels high. But pixels don't have a set size in physical space. To set up an image for printing, we use a value called resolution, defined as the ratio between an image's size in pixels and its physical size (usually in inches) when it is printed on paper. Most file formats (but not all) can save this value, which is expressed as ppi—pixels per inch.

  When printing a file, the resolution determines the size the image will have on paper, and as a result, the physical size of the pixels. The same 900×600 pixel image may be printed as a small 3×2" card with barely noticeable pixels—or as a large poster with large, chunky pixels.

  Images imported from cameras and mobile devices tend to have a resolution attached to the file. The resolution is usually 72 or 96 ppi. It is important to realize that this resolution is arbitrary and was chosen for historic reasons. You can always change the resolution with GIMP—this has no effect on the actual image pixels. Furthermore, for uses such as displaying images online, on mobile devices, television or video games—in short, any use that is not print—the resolution value is meaningless and is ignored. Instead, the image is usually displayed so that each image pixel conforms to one screen pixel.

Canals

  Un canal és un component del color d'un píxel. Per a un píxel acolorit en el GIMP, aquests components són generalment vermell, verd, blau i, a vegades, transparència (alfa). Per a una imatge en escala de grisos són gris i alfa, i per a una imatge en color indexat, són indexat i alfa.

  La matriu rectangular sencera de qualsevol dels components de color per a tots els píxels d'una imatge també es coneix com a canal. Podeu veure aquests canals de color amb el Diàleg de canals.

  Quan es mostra la imatge, el GIMP ajunta aquests components per a formar els colors del píxel per a la pantalla, impressora o un altre dispositiu de sortida. Alguns d'aquests dispositius poden usar canals diferents per a vermell, verd i blau. Si passa això, els canals del GIMP es converteixen en els apropiats per al dispositiu quan es mostra la imatge.

  Els canals poden ser útils quan treballeu sobre una imatge que necessita ajustos en un color particular. Per exemple, si voleu eliminar els «ulls vermells» d'una fotografia, podríeu operar sobre el canal vermell.

  Podeu veure els canals com a màscares que permeten o restringeixen la sortida del color que el canal representa. Mitjançant l'ús de filtres en la informació del canal, podeu crear molts efectes variats i subtils sobre una imatge. Un exemple senzill de l'ús d'un filtre sobre els canals de color és el filtre Mesclador de canals.

  A més d'aquests canals, el GIMP també us permet crear altres canals (o més correctament, màscares de canal), que es mostren en la part inferior del diàleg de canals. Podeu crear un canal nou o desar una selecció a un canal (màscara). Per a més informació sobre les màscares de canal vegeu l'entrada del glossari màscares.

Seleccions

  Often when modifying an image, you only want a part of the image to be affected. The «selection» mechanism makes this possible. Each image has its own selection, which you normally see as a moving dashed line separating the selected parts from the unselected parts (the so-called «marching ants»). Actually this is a bit misleading: selection in GIMP is graded, not all-or-nothing, and really the selection is represented by a full-fledged grayscale channel. The dashed line that you normally see is simply a contour line at the 50%-selected level. At any time, though, you can visualize the selection channel in all its glorious detail by toggling the Quick Mask button.

  Un component important en l'aprenentatge per a usar el GIMP de manera efectiva és dominar l'art de fer bones seleccions, seleccions que continguin exactament el necessari i res més. Atès que la gestió de seleccions és tan important, el GIMP proporciona una gran quantitat d'eines per fer-les: eines per a fer seleccions, un menú d'operacions de selecció i la capacitat de canviar a mode Màscara ràpida, en el qual podeu tractar el canal de la selecció com un canal de color, literalment «pintant la selecció». Per a més informació, vegeu també La selecció.

Desfer

  Quan cometeu errors, els podeu revertir. Gairebé tot el que feu en una imatge és reversible. De fet, normalment podeu desfer una quantitat considerable de les accions més recents, si així ho decidiu. El GIMP ho fa possible mantenint un historial de les accions. Aquest historial consumeix memòria, així que la capacitat de desfer no és infinita. Algunes accions utilitzen molt poca memòria de desfer, i podeu fer-ne dotzenes fins que les primeres no s'hagin esborrat de l'historial; altres tipus d'accions requereixen una gran quantitat de memòria de desfer.

  Podeu configurar la quantitat de memòria que el GIMP permet per a l'historial de desfer de cada imatge, però en qualsevol situació, sempre hauríeu de poder desfer almenys les dues o tres accions més recents. L'acció més important que no es pot desfer és la de tancar una imatge. Per aquest motiu, el GIMP demana que confirmeu que realment voleu tancar la imatge si heu fet algun canvi. Per a més informació, vegeu també Desfent.

Connectors

  Moltes coses que feu amb una imatge en el GIMP, són fetes pel mateix GIMP. No obstant això, el GIMP també fa un ús extensiu de «connectors», que són programes externs que interactuen molt a prop del GIMP, i tenen la capacitat de manipular imatges i altres objectes del GIMP de maneres molt sofisticades. Molts connectors importants venen empaquetats amb el GIMP, però també n'hi ha molts disponibles per altres mitjans. De fet, l'habilitat d'escriure connectors (i scripts) és la manera més fàcil que tenen les persones que no estan en l'equip de desenvolupament del GIMP d'afegir funcionalitats al GIMP.

  Totes les ordres en el menú Filtres, i una quantitat substancial d'ordres en altres menús, estan en realitat implementades com a connectors.

Scripts

  A més dels connectors, el GIMP també pot fer ús de scripts. Els scripts estan escrits en un llenguatge anomenat Script-Fu, que és exclusiu del GIMP (per als interessats, és un dialecte del llenguatge semblant a Lisp anomenat Scheme). En el passat hi havia una clara distinció entre scripts i plug-ins, però això està desapareixent. Depenent de l'intèrpret de Script-Fu que utilitzeu, els scripts Scheme també es poden instal·lar com a connectors.

Capítol 2. Iniciant el GIMP |  | 2. Finestres principals

Report a bug in GIMP Informa d'un error de documentació